U organizaciji udruge Mir i dobro, grupa Osječana na svom ekumenskom proputovanju kroz Novi Sad, fruškogorske manastire i Zemun, posetila je i samostan gde su u prijateljskom susretu i uz agape podelili i misli i želje za još više takvih susreta i druženja koji osim upoznavanja doprinose i kulturi mira. Susretu je prisustvovao i vlč. Aleksandar Ninković.
DVADESET I ŠESTA NEDJELJA KROZ GODINU
Često smo uskogrudni i egocentrični. Pošto poto željeli bismo sve stvari monopolizirati. To se onda prenosi i na kršćanstvo i na crkveno gledanje. Željeli bismo da Bog bude samo naš Bog, da Isus bude samo naš, da Duh djeluje samo među nama. Božja nas Riječ danas želi odgojiti za š i r i n u. Bog i njegovo djelovanje širi su od nas, od naše zajednice, naroda, Crkve. I djelovanje Duha je šire. Crkva je pod Duhom, a on djeluje gdje hoće i kako hoće! Kadar je djelovati u svakoj sredini, u svakoj situaciji, podizati ljude na djelovanje bez obzira tko su i što su i gdje su i kome pripadaju. Stoga nas danas Božja Riječ poziva da ne ograničavamo Boga i njegovog Duha u njihovom djelovanju, a i da imamo oko za Božje djelovanje koje se zbiva izvan „granica“ kakao bismo mu mi to odredili – poziv na širinu i dobronamjernost, a protiv sektaštva i partaičnosti. No, pogledajmo biblijske tekstove:
Mojsije nije ljubomoran na one kojima Gospodin također daje Duha da prorokuju. To ga dapače raduje: o kad bi sav narod Gospodnji postao prorok. On se veseli djelovanju Duha bez obzira gdje se ono događa! I što to nije isključivo po njemu!
Evanđelje nas izvještava o sličnoj situaciji. Izvan kruga apostolskog netko drugi djeluje u Isusovo ime. Apostoli su ljubomorni, željeli bi monopolizirati Isusa i njegovo djelovanje! Isus ih uči širini gledanja i prepoznavanju Božjeg djelovanja bez obzira gdje se ono očituje. Sve što je dobro, istinito, vrijedno, ne može biti nego od Boga bez obzira tko čini, gdje se pojavilo! Više trebaju paziti da oni dobro djeluju, da nikoga ne sablazne, smute, da svojim životom ne obeskrepljuju naviještanje evanđelja. U tome moraju biti radikalni. Isus taj radikalizam izriče spremnošću odsjeći ruku, nogu, iskopati oko!
Tjedne Obavijesti broj 34
Proslava Sv. Vinka Paulskog
Proslava Sv. Vinka Paulskog u samostanu sestara milosrdnica u Zemunu i ove godine potvrdila je važnost i značaj kako ovog sveca, tako i poštovanje i ljubav okupljenih vernika prema sestrama. Svetu misu je predvodio biskup Đuro Gašparović uz koncelebraciju vlč. Joze Duspare, vlč. Petra Tašev i fra Nenada Metera iz Cernika. P. Nenad Meter inače od 23.09.-28.09. služi umesto fra Željka Paurića koji je na redovitim godišnjim duhovnim vežama upravo u Cerniku.
DVADESET I PETA NEDJELJA KROZ GODINU
Put od gore Tabora do Kafarnauma dugačak je oko 30 km. Nakon preobraženja spušta se Isus sa svojim učenicima i upućuje se kroz Galileju u Kafarnaum. Isus hoda odvojeno, zamišljen, zabrinut nad svim onim što ga čeka. Učenici se bave sasvim drugim mislima. Oni su zauzeti trijumfalnom mesijanskom budućnošću, kakvoj se u svojoj zabludi nadaju! Kakva dva različita razmišljanja Isusa i njegovih učenika! On razmišlja o poniženju, trpljenju, o novom svijetu koji će biti utemeljen na poniznosti, služenju, dobroti, ljubavi, a ne vlasti, sili i slavi, a oni – svađaju se tko će biti prvi kada se uspostavi Kraljevstvo Božje, tko će zauzeti bolje mjesto, bolji stolac! Još su u svojem razumijevanju daleko od prave spoznaje novoga svijeta i pravog lika Mesije! I premda im Isus otvoreno govori da se Sin čovječji predaje u ruke ljudima, da će ga ubiti, oni – kako piše danas Marko – „ne razumješe te besjede, a bojahu se pitati ga“.
Isus svojim učenicima daje novo pravilo života: tko hoće biti prvi, neka bude od svih posljednji i svima poslužitelj! To će biti i osnovno pravilo novoga Božjega svijeta koji ovdje s Njim nastaje! Diakonía – služenje, to je osnovni način ponašanja među braćom! To je Isusov odgovor na njihovu raspravu putem: tko je od njih najveći, tko će biti prvi! Da se držimo ovog Isusovog pravila, bilo bi među nama mnogo manje „ljubomore, svadljivosti, nereda i zlih djela“, kako to danas iznosi Jakov apostol. Izvor svega toga je u požudi tijela, očiju i oholosti života. Egoizam, neuredna ljubav prema sebi, svakovrsna sebičnost izvori su zla i otuđenja čovjeka! Samo kroz ljubav i dobrotu, kroz služenje i čovjekoljublje može se graditi novi svijet, može doći do očovječenja (humanizacije) čovjeka!