DVADESET I DRUGA NEDJELJA KROZ GODINU
Kako se čovjek mora postaviti prema Božjoj Riječi? On mora biti njezin v r š i t e l j! Na to nas upozorava danas Knjiga ponovljenog zakona. Čovjek mora na Božju Riječ odgovoriti svojim djelovanjem! Ona mora izazvati i pokrenuti čovjekovu operativu, a ne samo pobuditi mu lijepa razmišljanja i riječi! To pogotovo vrijedi otkad je Isus došao. Bit je kršćanstva upravo u tome da vršimo volju Očevu, da ovaj svoj život živimo iz Božjih vrednovanja i procjena! U tu nas situaciju danas želi staviti i Jakov apostol, kad nas opominje: „Ne varajte sami sebe: budite vršitelji riječi, a ne samo slušatelji“.
U današnjem nas Evanđelju Isus želi upozoriti u čemu je prava čovjekova čistoća. To je prvenstveno č i s t o ć a s r c a. Čovjek je sklon formalizmu, kadar je napraviti dobru „fasadu“, lijepu vanjsku „kulisu“, ostaviti dobar dojam. No, Bog nas gleda u našu nutrinu, on želi čistoću našega srca, a ne vanjsku ispoliranost, izvanjsku, građansku korektnost.! Neoprane ruke apostola prije jela ne žele rušiti higijenu, već srušiti lažnu vanjštinu u kojoj se zanemaruje bitno: čistoća srca.
DVADEST I PRVA NEDJELJA KROZ GODINU
Čovjek se jedanput mora suočiti sa svojom odlukom o prianjanju Bogu i njegovoj Riječi ili ne! Mora biti suočen s vlastitom odlukom izbora – sa svojim o p r e d j e l j e n j e m! Pred takav izbor stavlja Jošua u Sihemu čitav narod: …izaberite danas kome ćete služiti! Gospodinu ili bogovima! Narod se opredjeljuje za Gospodina! On u njemu prepoznaje svojega Boga i poklanja mu svoje opredjeljenje: mi ćemo služiti Gospodinu, jer On je Bog naš! Na takvu se odluku nadovezuje današnji pripjevni psalam: Kušajte i vidite, kako je dobar Gospodin!
Dramatičnu situaciju opredjeljenja opisuje nam i današnje Evanđelje. Isus je završio svoj govor o Kruhu s neba koji daje život svijetu. To je On, njegovo Tijelo i Krv! Mnoštvo je pokolebano, sablažnjeno, „tvrd je to govor, tko ga može slušati“. Mnogi otpadaju. Isus ih opominje da to mogu razumjeti samo snagom Duha, uzaludna je tu njihova ljudska logika. No, unatoč tome, mnogi otpadaju i „nisu više išli s Njime“. Od svojih apostola Isus traži opredjeljenje: Da možda i vi ne kanite otići? Oni se opredjeljuju za Isusa i njegovu Riječ. Petar u ime sviju progovara: Gospodine kome da idemo? Ti imaš riječi života vječnoga!
Imaš li ti u sebi želju i snagu da Isusu pokloniš svoju vjeru, svoje povjerenje, povjerenje svojega života?!
Tjedne Obavijesti broj 29
DVADESTA NEDJELJA KROZ GODINU
Današnje Evanđelje počinje istim riječima, kojima je prošle nedjelje završilo: Ja sam kruh živi, koji je s neba sišao. Tko bude jeo od ovoga kruha, živjet će uvijeke. Kruh koji ću ja dati, tijelo je moje – za život svijeta. To je središnji proglas cijele Isusove euharistijske besjede! Isus tvrdi, da je on „kruh živi jer je sišao s neba. S neba je sišla i mana, koja bijaše sjena, a on (kruh) je istina“(Augustin).
Na taj se proglas nadovezuje odmah i drugi: Tko blaguje tijelo moje i pije krv moju, ima život vječni; i ja ću ga uskrisiti u posljednji dan. Isus tvrdi, da je naš vječni život ovisan o blagovanju njegova tijela i krvi; a blagovanje, da je garancija uskrsnuća. Zato pričesnici već jesu – uskrsnici!
Na kraju Isus uspoređuje pričesnike sa samim sobom: Kao što je mene poslao Otac i ja živim po Ocu, tako i onaj, koji mene blaguje, živjet će po meni. Isus, jer je Sin Božji, živio je i na zemlji po Bogu! Tako i pričesnici, jer blaguju Isusovo tijelo, žive po Kristu! Kristoliko! Ovom je usporedbom Isus želio u ljudima izazvati glad za blagovanjem svoga tijela i krvi u čestoj pričesti. Bez pričesti, naime, niti možemo živjeti po njemu, niti imati uskrsnu budućnost!