U petak, 21. rujna, na blagdan svetog Mateja apostola u zemunskoj župnoj crkvi predvodio je svečanu svetu misu srijemski biskup mons. Đuro Gašparović. U koncelebraciji su sudjelovali zemunski župnik i dekan vlč. Jozo Duspara i p. Željko Paurić, predstojnik franjevačkog samostana. Ova je sveta misa upriličena za Nijemce koji su nekada živjeli u Zemunu u dijelu grada koji se zove Francstal a nakon Drugog svjetskog rata su potjerani i raseljeni uglavnom u Njemačku i Austriju a njihova župna crkva svetog Vendelina je srušena.
Igra „Suviše smrtni” u prostoru molitve
Kultura i vreme u kome živimo formira i određuje i našu stvarnost.
Drugi vatikanski sabor, između ostalog, doneo je i podrobno promišljanje o kulturi, uviđajući njen veliki značaj. Koncilski oci su prepoznali da „jedino putem kulture, to jest negovanjem prirodnih dobara i vrednosti, se dolazi do potpune čovečnosti.“ Kako svaki čovek pripada nekoj kulturi, ona postaje nezamenljivi činilac njegovog „očovečenja“.
Svojim umom i darovanom slobodom čovek je otvoren (ili bi to trebalo da bude) širokom obzorju stvaralaštva i umetničkog izraza. Stoga je potpuno prirodno da sve oko nas može biti stvaralački prostor. I crkva. [više] about Igra „Suviše smrtni” u prostoru molitve
Inicijativa građana
U želji da doprinesu poboljšanju kulturnog suživota građana Zemuna, 13.09. 2012. u franjevačkom samostanu su se sastali: p.Željko Paurić, Marko Đurić, Inge Buter, Branko Najhold, Dragan Stojković i Marijana Ajzenkol i dogovorili se da svako od njih na osnovu svojih mogućnosti, dobre volje i iskustva da svoj mali doprinos. Nadamo se da će njihova dobra volja uz građanske inicijative podržane molitvama vernika doprineti kulturi mira i dobrih susedskih odnosa.
Inicijativa građana
U želji da doprinesu poboljšanju kulturnog suživota građana Zemuna, 13.09. 2012. u franjevačkom samostanu su se sastali: p.Željko Paurić, Marko Đurić, Inge Buter, Branko Najhold, Dragan Stojković i Marijana Ajzenkol i dogovorili se da svako od njih na osnovu svojih mogućnosti, dobre volje i iskustva da svoj mali doprinos. Nadamo se da će njihova dobra volja uz građanske inicijative podržane molitvama vernika doprineti kulturi mira i dobrih susedskih odnosa.
DVADESET I TREĆA NEDJELJA KROZ GODINU
Prorok Izaija sokoli preplašeni narod: još samo malo i dolazi m e s i j a n s k o vrijeme. To će biti vrijeme oslobođenja. Slijepi će progledati, uši se gluhih otvoriti, hromi prohodati, a jezik će se nijemih razriješiti. To će biti Božje djelo, jer samo je On kadar pustinju pretvoriti u plodnu zemlju. Obilje mesijanskih darova prorok naviješta slikom vode: izvori, potoci, jezera – voda, koja daje život. Tako je nastup mesijanskog vremena označen kao vrijeme oslobađanja, plodnosti i života (prvo čitanje).
Evanđelje nam želi očitovati Isusa iz Nazareta kao M e s i j u. Po njemu se događaju djela Božja, opisana u proroku Izaiji kao navještaj mesijanskog vremena. Pod tim je vidom evanđelista najviše zainteresiran za Isusove čine. Isusov susret s gluhonijemim čovjekom, ozdravljenje koje iz tog susreta proizlazi, oslobođenje tog siromaha – pa to je nastup mesijanskog vremena!
Gledajući kako Isus ozdravlja gluhonijemog, prepoznaje evanđelista prorokov navještaj: uši će se gluhih otvoriti, jezik nijemih razriješiti! Stoga nam evanđelje želi prvenstveno posvjedočiti vjeru u Isusa: On je Mesija, obećani Pomazanik, s Njime nastupa novo, mesijansko, Božje vrijeme, vrijeme oslobođenja, života!
I ponašanje nas, današnjih Isusovih učenika mora biti znak mesijanskog vremena, ono mora pomagati, liječiti, oslobađati! To je onda najkonkretniji izraz naše vjere u Isusa – Mesiju!